Subtitrarea: Krystyna21-Subtitrari-noi team www.subtitrari-noi.ro
Glenwood, Indiana.
Populație 918 oameni.
Distanța în mile până la Chicago: 291.
Școli de dans: zero.
Am un singur vis, o singură șansă.
Astăzi totul s-ar putea schimba.
Ai putea, ai putea, ai putea să mă înveți?
Arată-mi din nou,
Ai putea, ai putea, ai putea să mă înveți?
Preia conducerea,
Stai drept! Simți ritmul sub picioare?
Bătăile curg prin trupul tău?
Îți place să-ți curgă sudoarea pe mine?
Tocmai ai inventat mișcarea aceea de freestyling?
Faci multă coregrafie?
Ești sălbatic, băiete, ai un ritm grozav, Îmi place un bărbat care știe să danseze.
Arătând, balansând, mișcând, învață-mă să dansez.
Ai putea, ai putea să mă înveți, să mă înveți să...?
Ai putea, ai putea, ai putea să mă înveți?
Să mă înveți să dansez...
Merg la garaj. Ai nevoie să te duc undeva?
Nu, mulțumesc.
O să mai repet de câteva ori mișcările de bază.
- O zi importantă? - Da.
Ți-ai făcut bagajul?
Aproape.
Bine, ne vedem mai târziu.
- Bună. - Aici erai?
- Mi-ai lipsit aseară la petrecere. - Îmi pare rău, Wayne. Mi-am făcut bagajul.
- Ți-am pregătit niște CD-uri cu muzică pentru călătorie.
Deci, ești timorată?
Nu chiar. Mai degrabă agitată.
Serios, este Școala de Muzică și Dans din Chicago.
Știu. Am visat la ea de când îmi aduc aminte.
Fetele cu care concurez, s-au pregătit cu cei mai buni profesori și coregrafi.
Așa că ești timorată.
Nu-ți face probleme. Ar fi nebuni să nu te accepte.
Fratele tău și-a mai revenit?
Știi cum este Joel.
- El nu înțelege. - O să îți simtă lipsa.
Adică eu, cu cele două picioare stângi ale mele, trebuie să găsim o nouă parteneră!
- Nu dansezi atât de prost. - Da, sigur!
În regulă, mult noroc.
- Pleacă de aici. - Bine.
- Mult noroc, Lauryn. - Mulțumesc, Marty.
- Frankie mi-a cerut 500. - Bineînțeles, e un escroc.
Eu o fac cu 250. Vino s-o ridici după prânz.
Ne vedem atunci.
Tăntălăule, cred că vroia să o iei tu pe ea după prânz.
Luna trecută după salariu, ai ieșit cu plus 600.
A fost o lună bună.
Dar e cu 1.800 mai puțin decât luna precedentă.
Bine.
Cred că o să pornesc la drum.
Joel... de ce sunt trecută la program?
Îmi pare rău, speram la mai bine.
Haide. Am 21 de ani. E acum ori niciodată.
Dacă trec proba asta, o să fiu în Chicago până încep cursurile.
Uite, am ținut niște interviuri pentru tine.
Contabili calificați, să mă înlocuiască. CV-urile lor sunt pe biroul meu.
15 mii taxă pe an... nu îmi imaginez cum o să te descurci cu asta.
Cu un loc de muncă part-time, Joel.
Am promis după moartea părinților,
că o să fac tot ce pot ca să meargă afacerea asta.
Dar nu pot să lucrez în garaj toată viața. Știi că m-am pregătit să fiu dansatoare.
Da, știu.
În regulă.
Am plecat de aici.
Șefule, acum că nu mai lucrează aici,
crezi că aș putea să o invit în oraș?
Nu, dacă mai vrei să trăiești.
Iau celălalt drum, merg unde vreau să merg
Precum un mozaic, o piesă nu este la locul ei
Ți-ai pierdut percepția despre cum poți câștiga această cursă.
Pentru că, toți din lumea asta par să cânte același cântec
Mărșăluind pe aceeași bătaie, cântând la aceeași tobă.
Dar mie nu-mi este frică să-mi păstrez crezul,
Îmi trăiesc viața, o fac în stilul meu...
- Scuză-mă, unde se fac înscrierile? - Acolo.
243. Următorul!
- Nume? - Lauryn Kirk.
Lauryn Kirk? 252.
Următorul. Nume?
- Mulțumim că ai venit. - 251?
- Îi dau un minut și 15 secunde. - Glumești.
Dacă reziști mai mult de un minut, ești norocoasă.
Mulțumesc. Mulțumesc, Stephanie, e de ajuns.
Nu este ceea ce căutăm noi, dar mulțumim că ai venit.
Simte-te bine în Chicago. Cine urmează?
Numărul 252.
Da, bună, ce faci?
Bună, sunt Lauryn Kirk din Glenwood, Indiana.
- Deci, ce ne-ai adus? - Este o piesă pe care am compus-o eu.
- Putem să o vedem? - Da.
E în regulă. Este timpul tău, nu-ți face probleme de programul nostru.
Alo! Alo! Alo, stop! Stop!
Am primit 2.000 de casete.
Tu ești una dintre cele 300 de persoane de astăzi, felicitări.
Acum am nevoie de mai mult.
Eu... nu înțeleg.
Căutăm dansatori care pot exprima sentimente adevărate,
nu părți din ele.
Ceva mai lent, mai senzual, mai feminin.
Mai sincer.
Mulțumim, dră. Kirk.
Cine urmează?
Bine, să trecem direct.
Chiar aici.
Mulțumesc.
252?
Îmi aduc aminte de chemarea aia. Este o școală dură.
Ai susținut proba?
Nu știu dacă aș putea să o numesc probă.
Am rezistat 1 minut și 12 secunde.
Are rost să mai întreb?
A fost mai greu decât ți-ai imagina că va fi, nu?
Cel puțin fratele meu, va fi bucuros că nu am fost acceptată.
Da, toți frații și surorile mele trăiesc în orașul unde am crescut.
Au spus că sunt nebună că mă mut aici. Tata nu mi-a vorbit cu săptămânile.
Și a trecut?
Da, acum mă sună tot timpul.
Școala aceea nu acceptă decât un procent din candidați.
Aproximativ 20 din miile de oameni care aplică,
așa că nu fi dură cu tine.
Alo?
Cum a mers?
Bine.
- Nu ai intrat? - Nu am spus asta.
- Deci ai fost acceptată? - Nu dau răspunsul imediat.
- Cum ți se pare că a fost? - Bine.
- Sună credibil. - Ascultă, Joel, sunt obosită. Bine? Eu...
- Sună-mă imediat ce știi. - Da.
Trebuie să plec.
Așteaptă! Stai!
Oprește-te! Așteaptă!
Oprește!
Bună, ești bine?
Hai să plecăm din ploaia asta. Sunăm la firma de remorcări de la mine.
Haide.
Îți sunt recunoscătoare.
Nicio problemă. Crede-mă, am trecut și eu prin asta.
Când am venit aici, la început, am fost dezamăgită de multe ori.
Și modul în care te privesc, parcă ai fi un ciudat din...
Indiana?
Ce mă fac acum?
Fratele meu crede că am fost acceptată. Ce îi spun acum?
Nu am fost acceptată. Și, da, mi-au remorcat mașina.
Nu pot să mă întorc acasă. Nu mă așteaptă nimic acolo.
- Nu te întoarce. - Ce, vrei să spui să rămân în Chicago?
Dacă nu te deranjează să dormi pe canapea, poți sta aici până te hotărăști.
Stai puțin, tu nu sforăi, nu?
Nu ultima dată când am verificat.
Lauryn Kirk.
- Klirk? - Nu. Kirk.
- Nu, nu te am aici. - Cred că e...
Va trebui să mergi să aștepți acolo.
Scuză-mă. Pot să te întreb cu cine ești?
Eu am fost... Am fost invitată... de o prietenă.
- Pe ușa de serviciu? - Corect...
- Îmi arăți buletinul? - Da, bineînțeles...
- Îmi pare rău pentru situația creată. - E în regulă.
Lauryn Kirk din Glenwood, Indiana.
"Porumb și mașini", ăsta este motto-ul nostru.
Îmi place porumbul.
De fapt, dacă îmi dai numărul tău de telefon,
putem rezolva situația, e un fel de regulă a casei...
- Bună, ai venit. - Bună.
- Tipul ăsta te necăjește? - Nu!
Dar am crezut că el este managerul.
Manager? Nu, Russ este director de muzică.
Vinovat.
- Frumoasă încercare. - Aproape că mi-a mers.
Lămuriți mai târziu. Vreau să te prezint Brendei.
Pa, Lauryn Kirk!
Brenda, ea este Lauryn și viceversa.
O căutai, pentru postul de contabil.
Mulțumesc, dar nu mai adopt vagabonzi.
Am nevoie de tine sus, să te pregătești.
Așteaptă, așteaptă.
Știu că nu vrei un străin să se uite prin actele tale,
dar eu cunosc QuickBooks, pot să fac salariile cu ochii închiși,
și perioada trimestrială 1087 expiră în șapte zile.
Dacă dai bani cash, vei avea nevoie de Programul E pentru a evita întrebările.
Am manevrat așa ceva pentru afacerea familiei mele de la vârsta de 17 ani.
Dar dacă ai nevoie de mine pentru îndosariere, pot să fac și așa ceva.
- Ai terminat? - Da.
Bine. Perioada de probă, $12 pe oră, fără alte beneficii.
Bine.
Aici se schimbă fetele. Aici va fi casa ta departe de casă.
Vei fi plătită în fiecare săptămână.
Începi la ora 3:00 și stai până se termină programul.
Și dacă nu găsești ceva, mai caută o dată. Este pe aici pe undeva.
Poți începe...
să aranjezi facturile pe luna ianuarie.
Nicio problemă.
Apropo, fosta contabilă... a rezistat doar o săptămână.
Doamnelor și domnilor, bine ați venit la Ruby,
cel mai tare loc din Chicago!
Ține ușa, ca să pot intra,
Sunt obosită, băiete,
Vreau să beau ceva, vreau un bărbat,
Nu caut probleme
Vreau doar pe cineva să tachinez
Poate dacă ești norocos
Îți arăt ceea ce știu
Dar să ne înțelegem, dragule
Obțin ceea ce vreau
Ascultă aici, băiete, Nu sunt ca celelalte
Să dansăm, în timp ce sufletele noastre se dezbracă
Nu mă interesează discuțiile
Nu e nevoie să mai spui nimic,
Pot să fac să te simți minunat,
Cum nu te-ai mai simțit niciodată
Poate dacă ești norocos, îți arăt ceea ce știu
Dar să ne înțelegem, dragule
Obțin ceea ce vreau
Stai încet, băiete
Să nu mă calci pe degete...
Să nu mai întârzii niciodată.
Da, da.
- Asta se întâmplă în fiecare noapte? - Avem deschis în fiecare seară.
Brenda vede un viitor strălucit pentru localul ăsta.
Este profund, dar dansul nostru merge mult peste cel tradițional.
- Ai fost minunată acolo sus. - Mulțumesc.
Ce faceți, fetelor? Bună treabă în seara asta.
- Brenda, dă-mi ceva de băut. - Da, spală asta.
Ea este Lauryn. Este noua contabilă.
Carmen nu este interesată de nicio poveste în care nu este stea.
Tot supărat că nu mai sunt steaua vieții tale?
- Iubito, stelele mai apun. - Poate nu mai suportai tu căldura.
Băieți, vreți a mergem la Junior?
- Da. Noroc. - Noroc!
- Bun, primul rând îl dă Lauryn! - Ce?
Ne dai un Cosmo și un gin tonic, fără gheață?
Două.
Hai să începem distracția.
Bun venit în Chicago. Felicitări pentru noul serviciu.
Suntem bine, pentru mai devreme? Doar mă jucam cu tine.
- De cât timp lucrezi la Ruby? - Aproape un an.
- Îți place? - Sunt locuri mai josnice ca loc de muncă.
Pun pariu că sunt.
- De ce nu ești acolo? - Nu este genul meu de dans.
Stai în spate, ascunsă în glugă... Ăsta este genul tău de dans?
Deci... tu și Carmen?
Nu. Nu.
A fost precum o răceală de 24 de ore.
O iei, după care ți se face foarte rău, după care îți trece.
Ce arogant. "O să stai să te ascunzi în glugă?"
Lui Russ îi place să necăjească oamenii, mai ales dacă i se par drăguți.
Te rog.
Russ avea dreptate. Trebuia să fii în ring cu noi.
Ce, să dansez precum Carmen? Să mă agit?
Arăta tot ce poți!
Îmi place la nebunie.
Serios, ai putea să adaugi partea asta la stilul tău de dans.
Nu dansez acum, îți aduci aminte?
Arăți bine.
De ce mă urăsc picioarele mele?
Nu știu. Poate pentru că treci de la twist la step.
Ca și cum lipsește ceva.
- Corect. O să fac combinația obișnuită. - Nu, e...
Nu, combinația este bună. Doar că îți lipsește ceva.
Dacă aș fi eu,
și aș vrea să fac asta... aș combina astfel.
Poți să-mi mai arăți o dată?
Sigur, e simplu.
- Aici. - Aici...
Apoi acolo.
- Gata... îmi place. - Da?
Ai grijă, D. Fata știe să se miște.
- Poate tu ar trebui să ai grijă. - Nu se mișcă atât de bine.
Poate ar trebui să încerci, să te urci pe scenă într-o noapte.
Glumești?
Aș cădea de pe tocurile alea. Serios, aș putea răni oamenii.
- Taci din gură, știi să te miști. - Nu, nu e genul meu.
Și hainele alea sunt?
Serios, Lauryn, îți dispare senzualitatea.
- Senzualitatea? - Da, fiecare dansator are senzualitate.
Tu trebuie să ți-o găsești pe a ta.
Așa facem noi în weekend
Pornim radiourile și lăsăm difuzoarele să cânte
Puneți pantofii, simte distracția și mergi să petreci...
Fără alte comentarii, doamnelor și domnilor,
aplaudați-o pe Dana!
Bravo, Dana!
Lauryn, el este Marcus.
Bună. Dana mi-a spus multe despre tine.
Trebuia să o vezi pe scenă, în seara asta. A fost minunată.
Serios?
Mergem să mâncăm ceva. Vrei să ne însoțești?
Nu, mergeți voi doi. Eu trebuie să termin aici...
Da, ești sigură?
- Da. - Bine. Ne vedem mai târziu.
- Cum ar fi mâine. - Pa.
- O seară bună. - Pa.
Bine, eu am plecat.
Alo?
E cineva aici?
- Nu pot să cred că a spus asta. - Nici eu.
Tot nu vorbești cu fratele tău?
Nu am chef. El încă crede că sunt la școală.
Nu te poți ascunde aici la infinit.
- Trebuie să-i spui cândva. - Știu.
Bine.
- Haide, Cenușăreaso. - Trebuie să muncesc, mergeți voi.
Pa, ne vedem mai târziu.
Bună. Frumoase mișcări.
- Despre ce...? - Nu spun nimănui.
Dar, ca sfat...
Dacă vrei să păstrezi un secret,
nu face repetiții unde lucrezi,
decât dacă știi că ești singura care are cheile.
Mulțumesc, o să țin minte.
Știi...
Crezi că aș putea să re răpesc? Să mergem să bem ceva?
Nu prea mi-e sete.
Bine.
Bine. Data viitoare.
Dar aș putea să mănânc ceva.
Știu un loc perfect pentru asta.
Când eram mică, mama îmi povestea despre Chicago,
luminile, energia, oamenii.
Visa să vină aici, să devină dansatoare.
- De la ea ai mișcările. - Da, ea a studiat pentru asta.
A ales în schimb să fie mamă. Așa că mi-a păsat mie visele ei.
- Este încă în Glenwood? - Nu, nu. A murit.
Îmi pare rău.
S-a îmbolnăvit rău, când aveam 10 ani,
și ne-a fost destul de greu, mai ales tatălui meu.
După moartea ei, el doar... stătea tot timpul în garaj.
A spus că așa nu se mai gândește la ea.
Apoi, într-o seară, acum trei ani,
mă întorceam de la un recital.
Joel era plecat după materiale, așa că m-a rugat să stau cu tata.
Dar niște prieteni au vrut să ieșim în oraș să mâncăm.
Mai târziu, când am ajuns la garaj...
l-am găsit pe podea.
Avusese un atac de inimă.
Întotdeauna m-am gândit, că dacă ajungeam cu 10 minute mai devreme...
Nu poți să te chinui astfel.
După asta, am amânat școala și am rămas să-l ajut pe Joel cu afacerea.
De când a murit tata, am rămas doar noi doi.
Cred că ți-a fost greu.
Știi tu, cu toate problemele.
Da.
Ce ai acolo?
Aici? Aici am cel mai bun crevete din Chicago.
- Serios? - Vrei puțin?
Sigur că da.
Da, acela este Lincoln Park,
unde își petrec timpul copiii și studenții.
Apoi mergi în centru, unde sunt băncile.
Și cam ăsta este Chicago.
Ei bine...
Mulțumesc pentru această cină minunată.
Oricând dorești.
Nu îmi aduc aminte să fi văzut asta în meniu.
Da, asta este specialitatea bucătarului.
Noapte bună.
- Bună. - Bună.
- Ce mai faci? - Bine.
M-am simțit foarte bine aseară.
Și eu.
Cred că glumești. Carmen întârzie.
Nu urcă Dana prima pe scenă?
O vezi tu pe Dana? Nu, pentru că a sunat că e bolnavă.
- Și am o întreagă... - Pot trage de timp până ajunge Carmen.
Am trei aniversări și o cameră plină de VIP-uri.
Fără supărare, Russ, dar nu au venit să te audă pe tine.
- Ai putea să o lași pe Lauryn să danseze. - Ce?
Brenda, am văzut-o dansând, e bună.
De ce nu-i acorzi o șansă?
Ascultă, Lauryn, ești o fată dulce, dar cu siguranță nu ești dansatoare.
De ce i-ai spus asta?
Ce, vrei să te ascunzi aici?
Când m-ai văzut tu, mă prosteam.
- Eu nu dansez precum fetele lui Ruby. - Fă ceea ce știi.
Crede-mă, când ajungi pe scenă, nimănui n-o să-i pese.
Mie îmi pasă.
Te-ai mutat în Chicago pentru a deveni dansatoare.
M-am mutat aici ca să merg la școală.
Bine.
Îmi pare rău.
Ascultă, prețul nu contează atâta vreme cât o aduci aici.
Da, un taxi.
Cât timp? În regulă. Mulțumesc, o să încerc.
Joe, sunt Brenda, am nevoie de o fată imediat.
Acordă-mi o șansă.
Pot s-o fac.
Dă-te jos de pe scenă!
Ce e asta, seara amatorilor?
Avem o tradiție. După primul dans...
- O băutură din partea casei... - Mulțumesc.
Dacă nu știam, aș putea spune că te-ai pregătit pentru seara asta.
Norocul începătorului.
"Începător"... ai spus bine.
Ei bine...
asta dovedește cât de bună ai fost în seara asta.
- Noroc. - Noroc.
Vrei să mergem în altă parte?
Serios? Ai crescut pe lângă un garaj?
Da, mă descurc pe lângă o mașină.
- Aș vrea să te văd cu mâinile murdare. - Da.
Ăsta este și visul lui Joel, să mă păstreze la garaj.
- Este un frate protectiv. - Un pic prea mult.
Nu vrea să fiu dezamăgită, bănuiesc că îmi vrea binele.
- Asta este impresionant. - Asta este toată viața mea.
Și astea sunt ale tale?
Vroiam să-ți spun un lucru de ceva timp.
Ce?
Am mințit.
Când ți-am spus că îmi place porumbul, te-am mințit.
De fapt, urăsc porumbul.
Mă simt trădată, ca și cum nu te-aș mai cunoaște...
- Cântă-mi ceva compus de tine. - Ce, acum? Nu. Nu, este...
Nu mai trage de timp, omule.
Bine.
Ăsta pe care o să ți-o cânt... nu e terminată încă.
Și... nu critica. Da, te rog?
- Bine. - Bine.
Ăsta ești tu?
Da, am prelucrat vocalele.
La saxofon ești tot tu?
Ar trebui să cânți mai mult.
Ești bun.
Mulțumesc.
Cam doar atât.
- Nu e terminată. - De ce?
Nu prea am avut timp de ea.
Cred că cineva e nerăbdător să schimbe subiectul.
Da. Da.
Așa faci tu? Ieși cu toate fetele de la club?
- Cu toate. - Așa m-am gândit și eu.
Întâi Carmen și apoi cine?
Știi ceva, cineva trebuie să tacă din gură.
Serios?
- Care e problema? - Cred că am băut prea mult.
Atunci... nu ar trebui să conduci.
Îmi pare rău, nu... nu cred că sunt pregătită pentru asta.
Nu despre asta vorbeam.
Bună. Am primit mail-ul tău.
Da, vroiam să te sun. M-am angajat.
- La un garaj? - Nu, la un club numit Ruby.
Ce e cu tăcerea asta?
A trebuit să-l disponibilizez pe Marty. Nu e mare lucru, doar o perioadă slabă.
Cum e la școală?
E bine.
Ți-am trimis niște lucruri pe care le-am găsit în pod, m-am gândit că le vrei.
- Niște lucruri ale mamei. - Mulțumesc.
Trebuie să plec. Trebuie să merg la sală și încep și cursurile...
Da, da, sigur. Ai grijă de tine.
Lauryn, am trei clienți care întreabă când dansezi din nou.
Le-am spus că în seara asta. Poți să te pregătești?
Da.
Încă nu ți-ai câștigat dreptul de a urca pe scenă.
- Poftim? - Da, tu ești una dintr-o duzină.
Doar o altă fată din Bumbalow care încearcă să fie mare stea.
Dar asta este lumea reală, oamenii vin aici să vadă ceva special.
Nu chestiile alea pe care le faci tu.
Vorbești prostii, Carmen. M-am pregătit toată viața mea.
Te rog.
Îți trebuiesc ani buni să te perfecționezi. Nu doar începi și ești stăpână.
Lauryn, începi în zece minute.
Ce se întâmplă?
Multă baftă. Vorbesc serios.
Doamnelor și domnilor, să îi oferim o primire călduroasă,
celei mai noi membre a familiei... Lauryn!
După cum ai spus, are mișcări bune.
Și... școala asta pentru care ai aplicat,
au spus ceva de genul, de ce nu ai fost acceptată?
Ceva de genul ăsta.
Pot să fiu sincer cu tine?
Cred că cine a luat decizia, e nebun.
Directorului departamentului de dans, nu i-au plăcut mișcările mele de bază.
A spus că nu sunt...
nu sunt destul de senzuale și de feminine, sau ceva de genul ăsta.
Să-l invităm la Ruby's într-o seară să îi dovedim contrariul.
Nu cred că caută dansatoare în genul fetelor de la Ruby's.
Tipul ăsta nu poate să aibă ultimul cuvânt în viața ta.
Fără nicio supărare, dar este un coregraf recunoscut în toată lumea,
deci cred că știe mai multe despre dans decât știm noi doi.
Eu știu ce văd, și...
văd că tu poți fi la fel de sexy cum este Carmen.
Serios?
Știi ce, Russ?
Ambiția mea nu este să fiu la fel de sexy precum Carmen.
- Îmi pare rău, nu vroiam să sune așa. - Nu?
Nu. Nu este vorba despre Carmen, este vorba despre tine.
Tu o faci mai bine decât oricare fată de la Ruby's,
și crede-mă, le-am văzut pe toate.
Și tu ai potențialul să faci mai mult de atât.
Asta vroiam să spun.
Ce?
Haide.
Știi ceva, ești drăguță când ești nervoasă.
- Nu vorbesc cu tine. - Doar spuneam și eu.
Taci din gură!
Mamă...
Bună.
Ai fost diferită în seara asta. Te frământă ceva?
Doar... niște probleme de acasă.
Profesoara mea preferată mi-a spus odată... dansul este o fereastră a inimii.
Nu te lasă să te ascunzi.
Dar dacă te lupți cu ceea ce simți,
nu o să reușești niciodată să fii, nu o dansatoare bună,
dar una grozavă.
Da.
Închizi tu când pleci, da?
Bine.
Dă-te jos de pe perete, nu contează ce cred ei
Din vârful degetelor, până în călcâie
Știi că ești bună, așa că arată-le la toți
- Trebuie să începi de jos - Ridică-te, ridică-te...
Da, mișcă-te omule, fă-l să sară, omule
Sunt în mișcare, mă prinzi când poți
S-ar putea să mă vezi pe ecrane
Să te hipnotizez cadru cu cadru, scenă cu scenă,
Capul sus, fă ceea ce știi,
Dă-te jos de pe perete, nu contează ce cred ei...
Vin acum.
S-a întâmplat ceva?
Nu, deloc.
Arăți minunat. Intră.
Ești un dulap romantic.
Mi s-a spus și mai rău.
Mergem?
Stai. Lasă-mă pe mine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Să te servesc cu un vin? - Da, te rog.
Mulțumesc.
Trebuie să verific cuptorul. Mă întorc imediat.
Ce spui să comandăm mâncare?
Nu știu, e ca și cum...
atâta vreme cât garajul funcționează, o parte din părinții mei trăiesc acolo.
Așa că, aș suferi dacă Joel l-ar închide.
- Păreți foarte apropiați. - Am avut momentele noastre.
Am vrut să-ți mulțumesc pentru seara trecută.
Pentru ce?
Ai avut dreptate.
Nu pot lăsa un necunoscut să-mi decidă viața.
Așa că am făcut niște verificări... și...
Școala de Muzică și Dans acceptă 20 de aplicanți într-un an.
Dar anul acesta doar 18 au trecut.
Așa că susțin o a doua sesiune de probe
pentru semestrul viitor, pentru a mai găsi doi dansatori.
O să dai probă din nou?
Cred că da. În trei săptămâni.
Problema a fost că, compania de discuri, se tot băga în treaba mea,
încerca să îmi spună cum să fac, înțelegi tu.
Am crezut că eu știu mai bine, așa că...
așa că am plecat.
- Pur și simplu? - Pur și simplu.
Am renunțat la înțelegere...
m-am amestecat cu cine nu trebuia, și...
și... știi tu.
Și astfel am ajuns la Ruby's,
și m-am îndreptat.
Vezi tu, așa stă treaba.
Toți care își lasă visele în urmă, au un motiv.
Trebuie să ai curaj...
să încerci din nou.
Câteodată am impresia că fac totul greșit.
Ei bine, nu este adevărat.
Ascultă la mine...
Știi cât de mult îl vrei
Încerci să fii liniștită, Încerci să pari că tu controlezi situația
Negi constant
Ești ca un fluture lângă flacără, abia aștepți, dar ascultă
Pentru că eu știu ce vorbesc...
Joel, oprește-te!
Așteaptă!
- Poți să pui ceva pe tine? - Ce faci aici?
Am venit să te felicit, că ai fost acceptată la școală,
doar că ei nu au auzit niciodată de Lauryn Kirk.
Tu crezi că așa îți urmărești visul?
Asta este munca epuizantă de care îmi spuneai?
Nu am fost acceptată. Nu am știut cum să-ți spun.
Dar și asta este greu, mișcările sunt foarte complicate.
- Am văzut destul. - Atunci, de ce nu începi să asculți?
Sunt aproape de faliment, și am condus șase ore pentru asta.
- Ce vrei să spui? - Trebuie să vând, dacă nu mi-o ia banca.
- Nu pot să plătesc ratele. - Ce?
- Leasingul, materialele, totul. - De ce nu mi-ai spus?
De ce ți-ar păsa?
Acum ești fată de oraș, ești dansatoare.
De ce te-a deranjat tot timpul faptul că dansez?
Crezi că lumea se învârte în jurul tău, asta ai crezut tot timpul!
Cum îndrăznești? Mi-am pus viața în așteptare timp de trei ani, Joel!
L-ai lăsat și pe tata în seara aia! Trebuia să fii acolo, Lauryn!
Ești bine?
Poate că era supărat pentru că ai avut o performanță proastă.
Taci, Carmen. A fost demențială.
A condus ore întregi ca să ajungă aici și ea a făcut numele familiei de râs.
- Oprește-te. - M-am săturat de prostiile tale.
Ajunge!
Ești fericită, Carmen?
Doamne, fato.
Lauryn! Lauryn, așteaptă! Încearcă doar să te amețească de cap.
Poate să stea la coadă, pentru că am deja foarte multe pe cap.
Haide.
Știu că a fost un șoc, dar acum știe.
- Nu trebuie să mai minți. - Și dacă are dreptate?
Toată viața mea, familia mea mi-a dat totul.
Dacă eu sunt cea egoistă?
Și ce vrei să faci, să renunți la dans?
- O să renunți să-ți trăiești viața? - Joel este singura familie care o am.
Nu ar trebui să fiu aici, să încerc să-mi trăiesc visul.
Ar trebui să fiu acasă, să-l ajut.
- Îmi pare rău. Trebuie să plec. - Pe cine crezi că păcălești?
Știu că pleci acasă pentru că îți este frică de proba aceea.
Ce?
Dacă era vorba de fratele tău, i-ai fi spus înainte.
Despre ce vorbești?
Știu că fugi pentru că ți-e frică și atât.
Îmi pare rău dacă te șochează faptul că îmi ajut familia într-un moment greu,
dar noi așa facem acasă, de unde sunt eu.
Lauryn, haide. Lauryn, faci o mare greșeală.
Lauryn!
Ce faci aici?
Am mai găsit doi angrosiști care ne pot ajuta.
- Asta ar putea să ne ajute mult. - Așteaptă puțin.
- Te-ai întors aici ca să muncești? - Nu te las să vinzi locul ăsta.
Putem recupera.
Ascultă, eu... am spus niște lucruri pe care nu le cred.
Știu.
Îmi pare rău. Bine?
Pot să continui aici? Aproape am terminat cu luna trecută.
Da.
Ești sigură de asta, Lauryn? Să te întorci aici?
A fost afacerea tatălui nostru.
Știi cât de mult a însemnat pentru el.
Iți aduci aminte,
când ai primit bicicletă, la aniversarea de opt ani?
Da, am băgat-o în garaj, am lovit Buick-ul și mi-am rupt un dinte.
Da!
Pot dansa altă dată, Joel.
Acum sunt aici.
Bună, eu sunt. Am sunat să te salut.
Si...nu mai dau foc la bucătărie, așa că...
Sper să te întorci repede.
Pa.
Bună, străine.
Am auzit că ultima probă pentru școală este săptămâna aceasta.
Știu.
O să mergi, nu?
Știi, eu... sunt... îngropată în hârtii aici, și...
Haide, Lauryn. Ai vorbit cu Russ?
Nu. M-a sunat, dar...
Ar trebui, să știi.
Vorbim mai târziu, bine?
Da.
Pa.
Îmi place melodia asta. Haide. Haide.
Am nevoie de un alternator.
De dragul vremurilor bune.
Miercuri?
Noi știm cum să devenim numărul unu într-o petrecere tare
- Acum împinge - Împinge
- Împinge bine - Împinge
- Împinge foarte bine - Împinge...
- Am crezut că ai plecat deja. - Terminăm aici.
Da, nu e niciodată terminat, nu?
După moartea părinților,
nu te lași niciodată...
nu renunți niciodată.
Probabil așa e.
Ești cea mai altruistă persoană pe care o cunosc. Și mai știi ceva?
Ai fost întotdeauna o dansatoare grozavă.
Nu știu cum s-a întâmplat. Cu siguranță nu cu sprijinul meu.
Și apropo, ești concediată.
Ce? Joel, fără mine o să pierzi afacerea tatălui nostru.
Nu mai este afacerea lui, este a mea.
Și eu trebuie să am grijă de ea, nu tu.
Lauryn, nu te pot lăsa să renunți la visul tău pentru al meu.
Așa că trebuie să te urci în mașină,
să te duci în Chicago și să iei proba aia.
În regulă?
Pleacă de aici.
Lauryn!
- Ce faci aici? - Unde în altă parte să fiu?
Poftim, ți-am făcut o piesă.
Ce mai aștepți? Mergi să-ți faci treaba.
Mulțumesc.
- Mă scuzați, este interzis accesul. - Știu, am venit pentru probă.
- Domnișoara...? - Kirk. Lauryn Kirk.
S-a terminat proba pentru cei care au mai dat-o o dată.
Acum îi vedem doar pe cei noi.
Dar am condus 300 mile.
Și noi vom face tot posibilul să te reprogramăm pentru anul următor.
Nu, mulțumesc. Sunt aici acum.
Bănuiesc că ai venit cu ceva nou, mai bun.
Am dreptate?
Te las pe tine să decizi.
Așa îmi placi!
Mulțumim, domnișoară Kirk.
Mă tem că ai avut dreptate, unele lucruri nu trebuiesc reprogramate.
Ne vedem semestrul următor.
- Mulțumesc. - Fata mea! Chiar aici!
Felicitări.
Bună.
Nu este într-o stare bună.
Doar angajații au acces înainte de deschidere.
Eu...
- Am venit să îmi ridic banii. - Banii tăi?
După ce ne-ai lăsat pur și simplu, și ai plecat,
crezi că îți datorez bani?
Îmi pare foarte rău.
Promit că nu are nimic de-a face cu Ruby's. Îmi place locul ăsta.
Surpriză!
- Te-am prins. - Ce?
Felicitări.
Lauryn, uite... Îmi pare rău pentru tot, da?
Vroiam doar să îți arăt ce am primit eu la început.
Mă bucur că pleci și că pot să devin vedetă din nou.
- Felicitări, surioară. - Mă bucur că ai venit.
- Sunt mândru de tine. - Pot și eu?
- Bună. - Bună.
- O să ți se simtă lipsa. - Sunt doar la câteva blocuri distanță.
Bine, pentru că nu vreau să fiu distrat când lucrez la album.
- Era și timpul. - Știu. Noroc.
De ce stă toată lumea degeaba? Ăsta este un club de dans, nu?
Subtitrarea: Krystyna21-Subtitrari-noi team www.subtitrari-noi.ro